![]() VESTI, / VESTI
In memoriam:
Saznanje da je umro Dejan Anastasijević deluje kao lažna vest. Ipak, tačna je. Naš prijatelj i kolega, jedan od najboljih novinara po svim kategorijama na svim meridijanima, podlegao je podloj bolesti... Pređite na činjenice, rekao bi nam Deki. U redu. Dejan je izveštavao iz ratova u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini, beskompromisno otkrivao i razobličavao ratne zločine, etnička čišćenja, svu bestijalnost i laži gospodara ratova, kriminalne klanove, vojne i paravojne protuve... Isto je ponovio za vreme sukoba na Kosovu. Tokom ovog perioda, Dejan je mnogo puta mogao da izgubi glavu i svaki put je pretekao. A onda, kada je paljba utihnula, zajedno sa suprugom Lidijom umalo je 2007. postao žrtva mučkog pokušaja likvidacije u centru Beograda – geleri bombe postavljene na sims prozora spavaće sobe promašili su ih za par centimetra. Nalogodavci i izvršioci ovog zlikovačkog atentata nikad nisu otkriveni. U međuvremenu, Dejan je, radeći na ništa manje osetljivijim temama, svedočio pred Haškim sudom u procesu protiv Slobodana Miloševića. I sasvim je moguće da je atentat vezan za suđenje još jednom gospodaru naše nesreće, Vojslavu Šešelju. Dejan je u to opravdano sumnjao pošto se nalazio na spisku potencijalnih svedoka Tužilaštva. No, niko i ništa nije ga moglo zaplašiti, usporiti ili naterati da odustane. Za svoja duboka humanistička, istinoljubiva i prvadoljubiva uverenja borio se do poslednjeg daha bez obzira na cenu i posledice. I kao novinar i kao čovek, istinski je bio hrabar. Dejan je imao impresivnu karijeru. Počeo je u Radiju B92, najveći deo svog radnog veka proveo u "Vremenu", prerano ga okončao u BBC-u na srpskom jeziku. Tokom tri decenije stigao je i da bude izveštač Tajma za Balkan i dopisnik Tanjuga iz Brisela i autor tekstova u brojnim regionalnim i svetskim novinama i sagovornik najuticajnijih globalnih televizija... Svojim radom stekao je najveće moguće novinarsko priznanje: ogromnu odanost publike i duboko poštovanje i divljenje kolega bez obzira da li se slažu s njim ili ne. Voleli smo ga i on je nesebično voleo nas. I još jedna činjenica: Dejan je bio zaprepašćujuća riznica ogromnog znanja. Vrhunski stilista, izuzetno je dobro poznavao književnost, strip, film, muziku... Zapravo, znao je mnogo i svašta iz sasvim različitih oblasti, često potpuno nepovezanih. Nikad nije prestao da nas iznenađuje. Jer, iza tog ogromnog znanja, stajao je izuzetno briljantan i kreativan um. Takođe i duhovitost bez premca. A ovo sve zajedno – do samog kraja. Deki je uvijek insistirao na stavu i zaključku, pa ćemo zato i mi. Dejan Anastasijević je bio čovek čiji su život i rad poput plamena sveće koja se dlanom štiti od vetra osvetljavali pomračinu i činili ovaj svet podnošljivijim. Njegovo mesto niko ne može da popuni. Zbogom brate naš. Redakcija Vremena
|