Širi se zaraza
"Kodža golem eksponat"; "Vreme" br. 795
Ovdje u Americi postoji jedan prilično mnogobrojan sloj naših ljudi koji su poodavno došli u ovu zemlju. Engleski jezik nikada nisu savladali kako treba, a maternji su polako počeli da zaboravljaju, pa se izražavaju nekom grotesknom mješavinom srpskog i engleskog jezika. Mahom su to ljudi niskog obrazovanja, da ne kažem niskog intelektualnog nivoa. Čitajući tekst vašeg uvaženog novinara Teofila Pančića, zaključio sam da se ovakvo izražavanje kao zaraza širi i na Srbiju, bolje reći Beograd. "Work-in-progress", "performans", "performeri", "anything goes", "enter" su engleske riječi koje bi valjda trebalo da nam pokažu i dokažu kako je autor obrazovan, moderan, prozapadno orijentisan, možda čak i poliglota. Nažalost, ništa od ovoga. Stvarni razlozi ovog lingvističkog primitivizma ipak leže u nečem drugom. Evo nekoliko mogućih odgovora:
a) Autor pripada tradicionalnom beogradsko-malograđanskom sloju (rođenih Beograđana) koji je tako divno opisao Branislav Nušić.
b) Autor želi da se na svaki način dodvori svojim stvarnim poslodavcima, nalogodavcima i duhovnim mentorima.
c) Autor želi da bude duhovit, a u tu svrhu mu je kao uzor poslužilo pisanje čuvenog Petra "the" Lukovića.
d) Sve gore navedeno je tačno.
Možda bi neko u redakciji mogao da mi odgovori na ovo pitanje. Maybe author by himself?
Komentari: 1
![]() | ![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||
|
![](/g/img_h.gif)
IZ ISTOG BROJA
-
Otuđeni od sveta >
Vojislav Vranić, elektronskom poštom -
Simptomatični Vaso >
Igor Ranković, Beograd -
Bez lepih vesti >
Tatjana Đukić, elektronskom poštom -
Moglo je bez "Ja" >
Ranko Bugarski, Beograd -
Nemoj tako, jarane! >
Jovan Nenadov, Lozana, Švajcarska -
Ipak dva puta >
Dejan Anastasijević