VREME BR 997 | 11. FEBRUAR 2010. >
Vehabije u bivšoj Jugoslaviji
Kada se čuje da je u nekoj policijskoj akciji učestvovalo više od 600 policajaca i pripadnika obaveštajnih službi, prva misao je da je reč o nečemu zaista važnom i velikom. Kada je nastavak vesti da je u takvoj akciji uhapšeno sedmoro ljudi, moraju se javiti nedoumice, čak i kada se objavi da su uhapšeni pripadnici radikalnog vehabijskog pokreta
POVOD ZA REPRINT: Fuad Ramići, jedan od lidera Ujedinjenog islamskog pokreta, prisustvovao primopredaji dužnosti komandanta Kfora, među optuženima za podstrekivanje terorizma na Kosovu (2016).
Pomenuta akcija odvijala se u noći između 1. i 2. februara. Policija je opkolila selo Gornja Maoča, između Tuzle i Brčkog. Gornja Maoča je zabačeno mesto u kome nisu važili zakoni države BiH i u kome se živi po šerijatskom zakonu. U svim izveštajima se pominjalo i da su putokazi ka selu na arapskom jeziku, da su na većini kuća crne islamske zastave, i da deca ovog sela uče po nastavnom planu i programu Jordana. Akcija nazvana "Svjetlost" bila je najveća posleratna policijska akcija u Bosni. Zaplenjeno i 18 pištolja, sedam pušaka, 30 okvira za pištolj, a svim uhapšenima je određen jednomesečni pritvor. Terete se da su od 2002. godine u okviru vehabijske zajednice formirali zločinačku organizaciju sa ciljem ugrožavanja teritorijalne celovitosti BiH, napada na ustavni poredak i izazivanja rasne ili verske mržnje, razdora i netrpeljivosti. Ova vest je ponovo na naslovne strane dovela vehabije, koji u skoro svim zemljama bivše Jugoslavije poslednjih godina postaju sinonim za islamski fundamentalizam.
ISTORIJA: Mada se od pristalica teorije zavere često može čuti kako islam ugrožava svet, uz obavezni dodatak da tome doprinosi njihovo jedinstvo u veri, realnost je da u islamu, kao i u drugim religijama, postoji veliki broj pravaca, grupa i podgrupa.
Jedinstvo muslimanske zajednice (uma) nestalo je gotovo odmah po smrti proroka Muhameda, kada je usledio raskol između sunita i šiita. Sukob je izbio oko toga ko će biti Muhamedov naslednik. Dok su suniti tvrdili da to pravo pripada Abu Bekru, prorokovom tastu, šiiti (ši’at Ali, Alijeve pristalice) su smatrali da prvi kalif treba da bude Ali, prorokov rođak i muž njegove ćerke Fatime. Konačni raskol između šiita i sunita, koji i danas traje, usledio je posle pogibije Alijevog sina i prorokovog unuka Huseina, u bici sa kalifovom vojskom kod Kerbale, u današnjem Iraku.
I šiiti i suniti su se u narednim vekovima cepali na više struja. Većina škola se, kako to biva u pitanjima vere, proglašavala za isključivog posrednika otkrivene istine, često se boreći međusobno. U okviru šiizma, najviše je onih koji poštuju 12 imama, duhovnih vođa i najviših političko-verskih dostojanstvenika, koji vode direktno poreklo od proroka Muhameda. Ismailiti smatraju da je sedmi imam bio poslednji, zejiditi da je to bio peti imam.
Suniti čine skoro 90 odsto muslimana na svetu. Naravno, tokom istorije se i u okviru sunitskog islama razvilo bezbroj pravaca, a jedan od najmlađih je vehabizam (vahabizam). Inače, vehabiti (vehabije) za sebe ne koriste to ime, tvrdeći da su im ga nadenuli kao uvredu, da bi se potcenio njihovog značaj u islamu, mada je ovaj naziv za pripadnike tog pravca u javnosti postao uobičajen. Sledbenici za sebe često koriste naziv "selafije", "sledbenici pravovernih predaka".
Vehabije slede učenja islamskog teologa Muhamed Ibn Abd al-Vahaba, koji je živeo u današnjoj Saudijskoj Arabiji u XVIII veku. Vahab je smatrao da islam treba da bude reformisan, pročišćen i vraćen korenima. Odbacio je niz tradicionalno prihvaćenih rituala, kao što su molitve na grobovima, poštovanje islamskih svetaca i svetih mesta (u svojim pohodima su vehabiti jednom opustošili čak i sveti grad Meku); bio je odlučan protivnik muzike, duvana, osuđivao je ukrašavanje džamija, proslave pojedinih datuma kao što je Muhamedov rođendan, nošenje brojanica. Uveo je strogi kodeks oblačenja, koji je za žene podrazumevao potpuno pokrivanje, osim proreza za oči. Protivnici vehabita nisu bili samo "nevernici", već i muslimani koji pripadaju drugim pravcima islama, naročito šiiti. Paradoksalno je da su vehabiti u svojoj isključivosti u mnogo čemu podsećali na haridžite, sektu stvorenu na samim počecima šiizma. Haridžite su nazivali puritancima islama, odlikovala ih je nemilosrdnost prema onima koji su pogrešili, osuđivali su raskoš, muziku, igru, vino, a najveći broj njihovih sledbenika je poticao iz redova siromašnog seljaštva.
Ključni momenat za razvoj vehabizma desio se sredinom XVIII veka, kada je moćno pleme u centralnoj Arabiji pod vođstvom Muhameda Ibn Sauda prihvatilo vehabizam kao svoju zvaničnu religiju. Njihova prestonica bio je grad Ad-Dirjah, sadašnji Rijad. Vehabiti su pod vođstvom naslednika Ibn Sauda u nezadrživom naletu zauzeli Meku i Medinu, formirajući državu koju su 1818. uništili Turci.
Početkom XX veka, princ Abdul Aziz ponovo je preuzeo vlast u Rijadu, što je bio početak novog osvajanja Arabije od strane vehabita. Moderna Saudijska Arabija osnovana je 1926. godine kada je Abdul Aziz al Saud, poznat kao Ibn Saud, proglašen kraljem Hedžaza. Velika Britanija, tada najznačajnija sila na Bliskom istoku, priznala je nezavisnost Saudove kraljevine 1927, a 1932. Hedžaz i Nedžd (središnji deo Arapskog poluostrva) i formalno su ujedinjeni u Kraljevinu Saudijsku Arabiju. Vehabizam je, naravno, bio državna religija novostvorene zemlje.
Otkriće mora nafte ispod beskrajnih pustinja Saudijske Arabije je mnogo toga promenilo. Saudijska Arabija je u početku bila pod uticajem Britanije, ali kada je britanska imperija počela da posrće, kraljevina je potpala pod uticaj sile u usponu, Sjedinjenih Američkih Država. To tesno partnerstvo traje i danas, na obostranu korist.
Saudijska Arabija ima četvrtinu svih svetskih naftnih rezervi, i to je ono što joj je dalo tako važan položaj među američkim saveznicima. Osim toga, tu je i njen strateški položaj, i te kako važan kao u slučaju invazije na Irak, kada se američka vojska stacionirala na tlu kraljevine. Obostrani interes je doveo do toga da Saudijska Arabija aktivno podrži napad na svog neprijatelja, Sadamov Irak, i novcem i primanjem američke vojske, mada je to bio korak koji vlastima ove zemlje nisu nikada oprostili islamski fundamentalisti. Inače, Saudijska Arabija je godinama bila jedan od najvećih svetskih uvoznika oružja, uglavnom iz SAD, trošeći godišnje i neverovatnih 27 milijardi dolara u tu svrhu.
Partnerski odnos je uticao i utiče da SAD žmure na oba oka pred stvarima zbog kojih se drugim zemljama svakodnevno čitaju bukvice, poput ljudskih prava i položaja žena. U Saudijskoj Arabiji je na snazi šerijatski zakon, smrtne kazne i telesna kažnjavanja su javni i česti, žene čak ni automobile ne mogu da voze (stidljivo se pominje da bi mogle uskoro dobiti pravo glasa). Ustav je Kuran, u zemlji ne postoji nijedna crkva. Iako nisko stoji u svim izveštajima o ljudskim pravima, Saudijska Arabija nije simbol islamskog ekstremizma. Umesto nje su na optuženičkoj klupi zemlje poput Irana, u kome se verske slobode pripadnika drugih religija i neka prava koje žene imaju mogu okarakterisati kao sjajna, bar u poređenju sa saudijskom kraljevinom.
Petro dolari i moćni zaštitnik doveli su porasta ambicija Saudijske Arabije u pozicioniranju u islamskom svetu. Osim toga, na njenoj teritoriji nalaze se Meka i Medina, sveta mesta koja svake godine posećuju milioni muslimanskih hodočasnika iz celog sveta. Saudijske humanitarne organizacije su odavno počele da finansiraju medrese i džamije od Pakistana do SAD, šireći Vahabovo učenje.
I ne samo učenje. Kada je 1979. počela intervencija Sovjetskog Saveza u Avganistanu, saudijske pare i američko oružje doveli su "svete ratnike" iz islamskih zemalja u Avganistan kako bi ratovali protiv Sovjeta. I iz Saudijske Arabije je put Avganistana pošao da se bori veliki broj dobrovoljaca, između ostalih i Osama bin Laden. Kada su 1996. godine na vlast u Avganistanu došli talibani, čija je drakonska verzija islama bila najbliža vehabizmu, Saudijska Arabija je bila jedna od tri zemlje koje su talibanski režim priznale. Istina, ljubav nije dugo trajala. Porazom Sovjeta, počelo je novo doba u tom regionu koje je iznedrilo Al kaidu i mnoge druge terorističke organizacije, a saudijska kraljevina je prestala da pomaže talibane kada su 1998. odbili da izruče upravo Bin Ladena.
Pogrešno bi, međutim, bilo optuživati saudijske vlasti za otvorenu podršku Al kaidi i sličnim organizacijama. Ni vehabizam kao takav nije jedinstven, i nisu svi vehabiti teroristi spremni da se dižu u vazduh. Bin Laden i ostali fundamentalisti tvrde da je kraljevska kuća Sauda izdajnička zato što je na svetoj muslimanskoj zemlji prihvatila američke baze (istina, Amerikanci su otišli 2004), da je korumpirana, ogrezla u besramnom bogatstvu.
U ostatku islamskog sveta širenje vehabizma ne dočekuje se blagonaklono, što zbog razlika u tumačenju islama, što zbog političkih razloga. Šiitski Iran bio je i ostao arhineprijatelj Saudijske Arabije. Kada su 1987. godine iranski hodočasnici u Meki počeli da protestuju protiv SAD, saudijska vojska i policija su otvorile vatru na njih, ubijeno je 400 ljudi, a Irancima je posle toga godinama bilo zabranjeno da dolaze na hadžiluk. Mnogi islamski verski dostojanstvenici u svetu tvrde da rigidna verzija islama koju propoveda vehabizam nije utemeljena ni u Kuranu ni u Muhamedovom učenju, i da vehabizam u svetu stvara pogrešnu sliku o svim muslimanima, naročito zato što je plodno tle za cvetanje fundamentalizma koji dovodi do terorizma.
Napadi na Njujork 11. septembra 2001. kao da su to potvrdili. Od 19 otmičara aviona koji su učestvovali u terorističkom napadu na SAD, petnaest su bili iz Saudijske Arabije. Američki kongresmeni su 2003. pozvali Saudijsku Arabiju da prestane da finansira organizacije koje promovišu vehabizam i medrese u kojima se propovedaju ekstremistički stavovi.
Vehabije u Srbiji: Na Balkanu, vehabizam se pojavio početkom rata u Bosni (vidi okvir). Iz Bosne, prelio se i u Srbiju, Makedoniju, na Kosovo. U Novom Pazaru je poslednjih godina bilo više sukoba vehabija sa vernicima ispred džamija, od kojih je najozbiljniji izbio u decembru 2006. ispred Arap džamije. Tada je na vehabije pucano i trojica od njih su povređena. U junu 2006. na centralnom gradskom trgu u Novom Pazaru pre početka koncerta grupe Balkanika, desetak mladića s dugim bradama, kratkim pantalonama i belim kapama su se popeli na binu. Jedan je uzeo mikrofon i rekao: "Braćo, idite kući, ovo je protiv islama i šerijatskog zakona, to su šejtanska posla", a posle toga su počeli da ruše ozvučenje, bacaju i oštećuju opremu.
U aprilu 2007. godine na planini Nenaji u okolini Novog Pazara izbio je sukob policije i grupe vehabija. U sukobu je ubijen vođa te grupe Ismail Prentić. Policija je saopštila da su vehabije na planini imale kamp za obuku, u kome je pronađeno puno oružja, eksploziva, opreme. U julu 2009. godine je 12 novopazarskih vehabija osuđeno na preko 60 godina zatvora. U obrazloženju presude se kaže da je grupa, između ostalog, planirala ubistvo muftije Muamera Zukorlića i napad na policijsku stanicu u Novom Pazaru. Prvooptuženi Senad Ramović, koji je osuđen na 13 godina zatvora, na suđenju je izjavio: "Mi nismo protiv islamske zajednice, mi smo islamska zajednica."
Druga pazarska grupa koju su činila četvorica vehabija, a koja po nalazima istrage nije bila povezana sa Prentićevom grupom, takođe je osuđena prošle godine na zatvorske kazne od osam, sedam i četiri godine zatvora. I njima je suđeno zbog protivustavne delatnosti i terorizma. Rečeno je da su se obučavali u upravljanju avionima, uspostavljali veze sa istomišljenicima u BiH, Makedoniji, Albaniji, Gruziji i Siriji, planirali ubistva policajaca koji su obezbeđivali fudbalske utakmice u Novom Pazaru. Tokom hapšenja ove grupe zaplenjeni su kompakt-diskovi sa snimcima ubistava američkih vojnika u Avganistanu i Iraku, ruskih vojnika u Čečeniji, snimci bombaša samoubica. Na suđenju su optuženi izjavili da sud pred kojim im se sudi ne priznaju, već samo "sud Božji".
Posle nedavne policijske akcije u Bosni, ministar rada i socijalne politike Srbije Rasim Ljajić izjavio je da su vehabije u Gornjoj Maoči povezane sa vehabijama u Novom Pazaru, i da je reč o istom pokretu koji se pojavio na ovim prostorima posle rata u BiH. On je napomenuo da je centar za regrutovanje vehabija bio u Beču, i dodao da je u jednom trenutku pretila opasnost da se vehabizam proširi u Sandžaku, ali da su, posle hapšenja iz 2007, vehabije manje vidljive u Novom Pazaru i Sandžaku. Ljajić smatra da oni ne predstavljaju realnu opasnost za region i Srbiju.
Na Kosovu se od dolaska međunarodnih snaga 1999. godine pojavio veliki broj islamskih humanitarnih organizacija, koje su osim humanitarne pomoći propovedale radikalni islam. Njihovi pokušaji da regrutuju mlade Albance imali su ograničen uspeh, navodi se u izveštaju američke Centralne obaveštajne agencije o međunarodnom terorizmu. Grupa izgrednika, navodno vehabija, 22. januara ove godine napala je i pretukla imama džamije u južnom delu Kosovske Mitrovice. To je bio drugi incident za manje od godinu dana u kome su napadači opisani kao "agresivni, bradati mladi ljudi u kratkim pantalonama".
Vehabizam se, kao i drugi religijski pravci skloni "misionarskom" radu direktno na terenu, najlakše širi u kriznim područjima i u kriznim vremenima. Oni koji se na takvim mestima i u takvim vremenima osećaju najugroženije su najčešća meta – siromašni, nezaposleni, neobrazovani, mladi... Beznađe i očaj lako stvaraju pogodan materijal za manipulaciju. To, uostalom, dobro znaju i oni koji su u stalnoj potrazi za "izgubljenim dušama", zbog verskih ili nekih drugih razloga.
Na licu mesta: Selo Bočinje, opština Maglaj, godina 2000.
SELO RAŽDRAGINJE: Žena na terasi kuće uhapšenog vehabije
Biljana Đogić, novinarka TV mreže, radila je 2000. godine za ATV (banjalučka Alternativna televizija) i imala je prilike da tada prisustvuje iseljavanju vehabija iz sela Bočinje. Bočinje je pre rata bilo srpsko selo čiji su stanovnici pokretali različite inicijative da bi se u svoje kuće vratili, ali su te inicijative bile neuspešne sve dok 2000. godine vlast u Maglaju, opštini gde se Bočinje nalazi, nije izgubio SDA
"Dževad Galijašević, novi predsednik opštinskog veća, imao je hrabrosti da pokrene to pitanje. Kada se otvorila čitava priča moglo se čuti da je 1995, po potpisivanju Dejtonskog sporazuma, Vašington zahtevao da svi borci odreda El Mudžahid, sastavljenog od boraca mahom iz arapskih zemalja, odmah napuste zemlju. Neki su otišli, ali ih je dosta i ostalo. Onda im je SDA u znak zahvalnosti za njihove ratne zasluge u Armiji BiH dao državljanstvo i naselili su ih u to selo.
Te 2000. u selu je živelo oko 600 ljudi, od toga stotinu mudžahedina iz drugih država. Sa njima je živelo i domicilno bosansko stanovništvo, muslimansko, oni koji su ratovali sa njima u jedinici, koji su se prilagodili njihovom načinu života. Većina ih je oženila domaće, muslimanske žene, neki su imali po više žena, i osnovali su svoje porodice. Najviše ih je bilo iz Egipta, Jordana, Tunisa, bilo je Alžiraca, Kuvajćana, Sudanaca, Iračana, Sirijaca, Marokanaca, dvojica iz Saudijske Arabije, dvojica iz UAE.
Nova gradska vlast je rešila da spase građane izolacije. Donacije su u to vreme stizale širom Bosne, Maglaj nije dobio ništa jer je bio kažnjen. Oni su bili maltene taoci te mudžahedinske zajednice. Čim su u julu najavili da će ta lica biti deložirana iz srpskih kuća u Bočinju, napravljene su barikade. Mudžahedini i stanovnici okolnih sela blokirali su put prema Zavidovićima. To su bile strašne slike koje su baš prodrmale javnost, ljudi sa dugim bradama i u kratkim pantalonama, videlo se da su stranci, koji su uzvikivali borbeni poklič: ‘Tegbil, Alahu ekber!’ Mislili su da će lokalne vlasti da se uplaše od njihovih protesta, međutim, lokalne vlasti su u pomoć pozvale SFOR i kantonalnu policiju. Barikade su sklonjene, ali taj prvi dan predviđen za deložaciju nije uspeo.
Kada smo krenuli u selo, duž celog puta bili su parkirani vojni transporteri, nebo su nadletali helikopteri. Na ulasku u selo nalazi se autobusko stajalište. Tu je bila grupa od dvadesetak tih neobičnih ljudi, samo su stajali i gledali nas. Ušli smo dublje u selo, u jednom momentu smo iza sebe videli crveni ‘golf’ sa četiri bradata čoveka. Došli smo do kraja sela, videli da nigde nikoga nema. Nismo smeli da izađemo iz automobila, samo smo se okrenuli i vratili za Maglaj. Taj ‘golf’ nas je pratio do Maglaja.
Otišli smo kod Dževada Galijaševića da ga pitamo šta se dešava. Rekao je: ‘Sad je jedan novinar jedva živu glavu izvukao, spasao ga je ruski kontingent SFOR-a.’ Dok smo uzimali izjavu od Galijaševića na parkingu ispred opštine, jedan od četvorice bradatih je prošao pored nas, verovatno da nas još malo zastraši. Inače, Galijašević je kada je došao na mesto načelnika opštine Maglaj prvo ukinuo pozdrav ‘selam alejkum’, koji se koristio protekle četiri godine u svim institucijama. Međutim, kada je Galijašević video tog čoveka na parkingu, uplašio se i rekao mu ‘selam alejkum’.
Meštani Maglaja su mi pričali da su se plašili vehabija. Pričali su mi da su u Maglaju za pazarni dan donosili svoje poljoprivredne proizvode na lokalnu pijacu. Kada bi bilo vreme za molitvu, oni su odlazili u džamiju, ostavljajući sve svoje proizvode, jer se niko od straha ne bi usudio da bilo šta njihovo uzme. Pričali su mi i da je američki SFOR tada bio stacioniran u selu. Mudžahedini su im pokazivali koliko ih se ne boje, uzeli su nekog kera, stavili mu ogrlicu sa natpisom ‘američki pas’ i poslali ga kod Amerikanaca.
Pošto prve deložacije nisu uspele u julu, počele su ponovo u avgustu. Trajalo je, nisu želeli da odu. Tiho su raseljeni u Maoču, neki u okolinu Zavidovića, neki u velike gradove, poput Sarajeva. U nekoliko prilika sam sa Srbima povratnicima išla tamo. Kada su prvi put došli, u selu je bilo još dosta mudžahedina. Jedan od povratnika je izneo ispred kuće nešto da časti zbog povratka, neku piletinu, salamu, nekoliko flaša piva. Kada je domaćin uzeo da otvori jednu flašu piva, uleteo je jedan mudžahedin i prevrnuo sto.
Videla sam žene potpuno u crnom, sa crnim rukavicama, samo sa prorezima za oči. Nema snimaka, niko nije smeo da snima. Sefer Halilović, ministar za socijalna pitanja i izbeglice, došao je 2001. u selo, obilazio je kuće povratnika. Stali su ispred kuće, gde je neki čovek bez ruke popravljao kola. Halilović je prišao, hteo je nešto da ga pita, svi novinari su digli kamere i aparate. Onda se taj čovek okrenuo i počeo da viče na nekom nepoznatom jeziku, sve je oterao.
Poslednji su otišli 2001, ali je sedam Srba prodalo svoje kuće i sedam vehabija je ostalo u selu da živi. Od jedne kuće su napravili džamiju. Tih sedam vehabija je 2003. zatražilo od Srba povratnika, ima ih 114 porodica, da pređu u islam. Bilo je i incidenata. Starcu Jošku Jovanoviću su uzeli prase koje je pekao za slavu i bacili ga u reku."
![]() | ![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||
|
![](/g/img_h.gif)
POVEZANI ČLANCI
Dosije Vremena >
Vehabije u bivšoj Jugoslaviji
Momir Turudić
![](/g/img_h.gif)
IZ ISTOG BROJA
-
>
-
VREME 382| 16. MAJ 1998. >
Stav: Univerzalna sve- ili ne-znalica
SERGIJE LUKAČ -
VREME | BR. 45 | 2. SEPTEMBAR 1991. >
INTERVJU – Milovan Đilas
Dimitrije Boarov -
VREME BR 6 • 3 DECEMBAR 1990. >
Srbija u poslednjoj jednopartijskoj nedelji
MILAN MILOŠEVIĆ, ROKSANDA NINČIĆ, FLIP MLADENOVIĆ i STOJAN CEROVlĆ -
VREME BR 6 • 3 DECEMBAR 1990. >
Izjava mog ministra
Jug Grizelj -
VREME BR. 5. 26. NOVEMBAR 1990 >
Šta mi se događa: Nacionalno nepodoban
Ranko Munitić -
Vreme br. 29 • 13. maj 1991. >
U boj u boj, za narod svoj
Borka Pavićević -
VREME BR. 12 | 14. JANUAR 1991. >
Jug Grizelj (1926-1991)
ŽIVORAD KOVAĆEVIĆ -
VREME BR. 1-5. 29. OKTOBAR - 26. NOVEMBAR 1990. >
DOKUMENTI VREMENA: AGONIJA SKJ
Andrija Čolak -
VREME BR. 1-5. 29. OKTOBAR - 26. NOVEMBAR 1990. >
DOKUMENTI VREMENA: AGONIJA SKJ
-
VREME BR. 1 | 29. OKTOBAR 1991. >
SVET I MI - Velika prilika znatna konfuzija
DRAGIŠA BOŠKOVIĆ -
VREME BR. 12. 14. JANUAR 1991. >
Marko Nikezić (1921 - 1991)
ZORAN JELIČIĆ -
VREME BR. 23. 1. APRIL 1991. >
DOKUMENTI VREMENA: Događaji pred 27. mart
Mihailo KonstantinovIć -
VREME BR. 25. 15. APRIL 1991. >
Dokumenti: Ako ne umemo dobro da radimo, bar ćemo znati dobro da se tučemo
Priredio: Milan Milošević -
VREME BR. 105. 26. OKTOBAR 1992. >
Gmizaće dok se ne usmrde
Koča Popović, priredio Gojko Tešić -
VREME BR. 77. 13 APRIL 1992. >
Promeniti nešto, da bi sve ostalo isto
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME BR. 103 12. OKTOBAR 1992. >
Povodom smrti Vilija Branta (1913-1992) - Nema više čoveka mira
LEON DAVIČO -
VREME BR. 105. 26. OKTOBAR 1992. >
Evropski duh
Gojko Tešić -
5. OKTOBAR 1992 | VREME BR. 102 >
ZLOČIN U PARAĆINU PET GODINA POSLE - Uvod u opštu vojnu kalvariju
STIPE SIKAVICA -
VREME BR. 105. 26. OKTOBAR 1992. >
IN MEMORIAM: Koča Popović (1908-1992) - Čovek skepse i istorijskog pesimizma
Latinka Perović -
VREME BR. 255. 11. SEPTEMBAR 1995. >
UVODNIK - Užas i nada
VESNA KRMPOTIĆ -
VREME BR. 281. 9. MART 1995. >
Srbija u razbijenom ogledalu: U mesecu mau kad ruže cvetau
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME BR. 273. 13. JANUAR 1996. >
Gazimestansko otrežnjenje
TIBOR VARADI -
VREME BR 280. 2. MART 1996. >
Siromaštvo: Žene jedu poslednje
KATERINA BERTINI -
VREME BR. 280. 2. MART 1996. >
Hrvatska: HDZ protiv svih - Strah od pokojnice
JELENA LOVRIĆ -
VREME BR. 298. 6. JUL 1996. >
Širenje "srpske istine"
MlODRAG STANISAVLjEVIĆ -
VREME BR. 289. 4. MAJ 1996. >
Nojeva politika
LASLO SEKELj -
VREME BR. 290. 11. MAJ 1996. >
Iz ličnog u gla: Zenit naše istorije
Radomir Konstantinović -
VREME 321. 14. DECEMBAR 1996. >
Intelektualci i protest - Moralni delikti
Mirjana Miočinović -
VREME BR: 323. 28. DECEMBAR 1996. >
Politički autizam
MILENKO KARAN -
VREME BR. 283. 23. MART 1996. >
Neopreznosti stručnjaka
Vladan A. Vasilijević -
VREME 323. 28. DECEMBAR 1996. >
REAGOVANJA: Žrtve bez prava
Miodrag Milić, Konstantin Obradović -
VREME | 288 |27. APRIL 1996. >
Iz ličnog ugla - Sudbina igrača
Miloš Mišović -
VREME BR. 273. 13. JANUAR 1996. >
Što Srbin zamera Slovencu
MILJENKO JERGOVIĆ -
VREME 323. 28. decembar 1996. >
Dve Srbije u jednom gradu: Sloba u toplom zecu
Milan Milošević s Pericom Vučinićem i Urošem Komlenovićem -
VREME 331. 22. FEBRUAR 1997. >
Intervju: dr Stojan Babić - Pištalike za novu vladu
ZMAGOSLAV HERMAN -
VREME BR. 357. 23. AVGUST 1997. >
Dokumenti: Epistola - Strah i nada, Zemun 1997.
priredio: Milan Milošević -
VREME br. 245 | 16. NOVEMBAR 1996. >
Televizija i demokratija - Hipnotisani u Bastilji
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME | BR. 407 | 8. AVGUST 1998. >
Žene u srpskoj istoriji - Oficirke
Dr Mile Bjelajac Izbor: Milan Milošević -
VREME BR. 416 .| 10. OKTOBAR 1998. >
Ratno stanje
Milan Milošević -
VREME vanredni brojevi od 27. mart – 26. jun 1999 >
PRILOG KULTURI SEĆANJA: Ratno Vreme
Milan Milošević i ekipa izveštača Vremena -
VREME 409 | 22. avgust 1998. >
Žene u srpskoj istoriji - Ravnogorke
Bojan B. Dimitrijević Izbor: Milan Milošević -
VREME BR. 441 | 19. jun 1999. >
KRAJ RATA - Povlačenje,13 dana pre Vidovdana
Nenad Lj. Stefanović -
VREME 444| 10. jul 1999. >
Srbija u razbijenom ogledalu: Ponavljači teško uče tokom vrelog leta
Milan Milošević -
VREME BR.1119 | 14. JUN 2012. >
Protokoli i njihove poruke
Dragoslav Grujić i Dokumentacioni centar "Vreme" -
VREME BR.876 | 18. OKTOBAR 2007. >
Ko mi je stavio bombe na prozor?
Dejan Anastasijević -
VREME BR.709 | 5. AVGUST 2004. >
Duša
Aleksandar Ćirić -
VREME BR.576 | 17. JANUAR 2002. >
Na večeri s predsednicima
Dragoljub Žarković -
Vreme 476| 19. februar 2000. >
Špageti-egzorcizam
Frano Cetinić -
VREME BR.1081 | 22. SEPTEMBAR 2011. >
Između Meke i Brisela
Safeta Biševac -
VREME BR.114 | 28. DECEMBAR 1992. >
Izbori, pobednici i poraženi – Uzdanje u glupost
Stojan Cerović -
VREME BR.114 | 28. DECEMBAR 1992. >
Stvarno i moguće
Milan Milošević -
VREME BR. 500 | 5. AVGUST 2000. >
Vic
F. Š. -
VREME |BR. 1106 15. MART 2012. >
Upozorenje na koje niko nije obratio pažnju
Jasmina Lazić -
VREME BR. 690. 25. MART 2004. >
Kosovo, 17. mart 2004.
MIlan Milošević, Nenad Lj. Stefanović -
VREME BR.1266 | 9. APRIL 2015. >
Slučaj helikopter – Politička anatomija tragedije
Miloš Vasić -
VREME BR.1315 | 17. MART 2016. >
Neuhvatljiva lakoća glume i života
Đorđe Matić -
VREME BR.1310. | 11. FEBRUAR 2016. >
Intervju Vremenu – NATO nema alternativu
Sonja Ćirić -
VREME BR.948 | 5. MART 2009. >
Na stubu čitanosti
Ivana Milanović Hrašovec -
Vreme 477, 26. februar 2000. >
Strah i vika
Milan Milošević -
VREME BR.645 | 15. MAJ 2003. >
Drajfus bez Emila Zole
Nenad Lj. Stefanović -
VREME BR.899 | 27. MART 2008. >
Kuća časti
Prvoslav Karanović -
VREME BR.363 | 2. OKTOBAR 1997. >
Mahmurluk
Miloš Vasić -
VREME BR.1082 | 29. SEPTEMBAR 2011. >
DŽ. M.
Ajla Terzić -
VREME BR.1091 | 1. DECEMBAR 2011. >
Sećanje na bolji život
dimitrije boarov -
VREME BR.57 | 25. novembar 1991. >
Vukowar
Miloš Vasić i ekipa izveštača "Vremena" -
VREME BR.973 | 27. AVGUST 2009. >
Kao ptica na žici
Zoran Paunović -
VREME BR 634. 27. FEBRUAR 2003. >
Bagzi uči da vozi
Jovan Dulović, Dejan Anastasijević -
VREME BR 563. 18. OKTOBAR 2001 >
Karići, Bogoljub i braća
Dragoslav Grujić -
Vreme broj 510, 12. oktobar 2000. >
Veliki preokret
Milan Milošević sa izveštačima "Vremena" -
VREME BR.507 | 21. SEPTEMBAR 2000. >
Toma
UROŠ KOMLENOVIĆ -
VREME BR 819. 14. SEPTEMBAR 2006. >
Španija u srcu
milo petrović, potpredsednik udruženja španskih boraca 1936–1939. i prijatelja -
VREME BR. 1262 | 12. MART 2015. >
Dualno obrazovanje
Jelena Jorgačević -
VREME BR.1140 | 8. NOVEMBAR 2012. >
Suđenje seizmolozima iz Akvile
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.883 | 6. DECEMBAR 2007. >
Zabranite fudbal
Aleksandar Ćirić -
VREME BR.44 | 26. AVGUST 1991. >
Svet nije stao u Moskvi
Hari Štajner -
VREME BR.520 | 20. DECEMBAR 2000. >
Pobuna
Zoran B. Nikolić -
VREME BR.1125 | 26. JUL 2012. >
San o izlasku iz večite krize
Dimitrije Boarov -
VREME BR.1283 | 6. AVGUST 2015. >
"Oluja", 20 godina posle – Priča moje majke
Mirko Rudić -
VREME BR.1181 | 22. AVGUST 2013. >
Hrvatska teroristička emigracija i UDBA
Miloš Vasić -
VREME BR.1121 | 28. JUN 2012. >
Eksplozivno leto i posledice
Filip Švarm -
VREME BR.152 | 15. SEPTEMBAR 1993. >
Banjalučka pobuna
– Država bez hlebaMiloš Vasić i ekipa izveštača "Vremena" -
VREME BR. 245. 3. JUL 1995. >
Eksplozija u „Grmeču"
DEJAN ANASTASIJEVIĆ -
VREME BR.987 | 3. DECEMBAR 2009. >
Zatvori u Srbiji – Samica za troje
Ivana Milanović Hrašovec -
VREME BR.1139 | 1. NOVEMBAR 2012. >
"Vreme" kod gospodina Palme – Dan otvorenih vrata u Jagodini
Dragan Todorović -
VREME BR.23 | 1. APRIL 1991. >
Politika u "Politici" – Događanje novina
-
VREME BR. 279. | 24. FEBRUAR 1995. >
Direktan prenos zatvaranja
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME BR.36 | 1. JUL 1991. >
Zamiranje smeška
Stojan Cerović -
VREME BR.36 | 1. JUL 1991. >
Kraj druge Jugoslavije
Roksanda Ninčić -
VREME BR.9 | 24. DECEMBAR 1990. >
Slovenija i plebiscit – San o samoći
Vojko Flegar -
VREME BR.323 | 28. DECEMBAR 1996. >
Težak šok
Stojan Cerović -
VREME 14. DECEMBAR 1996. >
Duga igra živaca
MILAN MILOŠEVIĆ, DOKUMENTACIONI CENTAR „VREME" -
VREME BR.1271 | 14. MAJ 2015. >
Čovek od milijardu dolara
aleksandar ostojić -
VREME | BR 1321. 28. APRIL 2016. >
Priča o Muhamedu Aliju
Stanko Cerović -
VREME BR.1087 | 3. NOVEMBAR 2011 >
Beograd – Novi Pazar, via Istanbul
Jelena Jorgačević -
VREME BR.688 | 10. mart 2004. >
Nezaštićeni svedok
Ljubomir Živkov -
VREME BR.117 | 18. januar 1993. >
Velika čistka
UROŠ KOMLENOVIĆ -
VREME BR.889 | 17. JANUAR 2008. >
Krimski Tatari – egzodus i povratak
Momir Turudić -
VREME | BR 1220 | 22. MAJ 2014 >
Svedočanstvo: Dnevnik iz potopljenog Obrenovca
aleksandra đerić -
VREME BR.134 | 17. MAJ 1993. >
Zločin, bez kazne
Filip Švarm -
VREME BR.134 | 17. MAJ 1993. >
O rušenju Ferhadije
-
VREME BR.509 | 5. OKTOBAR 2000. >
Srbija u štrajku
Branka Kaljević -
VREME BR.9 i BR.11 | 23. DECEMBAR 1990. – 7. JANUAR 1991. >
Država pod sumnjom
Priredio M. M. -
VREME BR. 287. 20. APRIL 1996. >
Iz stručnog ugla: Savezna vlada protiv guvernera
Miroljub Labus -
VREME BR.318 | 23. novembar 1996. >
Pobuna demokratske Srbije
NENAD LJ. STEFANOVIĆ -
VREME BR.1115 | 17. MAJ 2012. >
Sve naše krađe
Ivana Milanović Hrašovec i Dokumentacioni centar "Vreme" -
VREME BR.166 | 27. DECEMBAR 1993. >
Ko je kako prošao
Ivan Radovanović -
VREME BR.1291 | 1. OKTOBAR 2015. >
Kako se sećati zločina
Ivan Ivanji -
VREME BR.955 | 23. APRIL 2009. >
Zdravstveni karton mršave boginje
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.614 | 10. OKTOBAR 2002. >
Jaka frustracija, dobra muzika
Nenad Čanak -
VREME BR.1313 | 3. MART 2016. >
Sudbina kapetana Buzova
Dejan Anastasijević -
VREME BR.1164-65 | 25. APRIL 2013. >
Dačić u haremu
Dragoljub Žarković -
VREME BR.787 | 2. FEBRUAR 2006. >
Uspomene i drugi demoni
Maja Uzelac -
VREME BR.1263 | 19. MART 2015. >
Čovek koji završava posao
Jelena Jorgačević -
VREME BR.1049 | 10. FEBRUAR 2011. >
Dirigovana navigacija smrti i pravde
Tatjana Tagirov -
VREME BR.1272 | 21. MAJ 2015. >
Ova ne e na arno
Siniša Stanković -
VREME BR.1070 | 7. JUL 2011. >
Zašto Srbija nema
antifašistički praznikJovana Gligorijević -
VREME BR.729 | 23. DECEMBAR 2004. >
Car
D.Ž. -
VREME BR.1203 | 23. JANUAR 2014. >
Država zavere ćutanja
Miloš Vasić -
VREME BR.1216-1217 | 24. APRIL 2014. >
Hrvatska i srpska primena dve verzije istorijskog revizionizma
Lino Veljak -
VREME BR.766 | 8. SEPTEMBAR 2005. >
Karika koja nedostaje
Nebojša Popov -
VREME BR.1030 | 30. SEPTEMBAR 2010. >
Ordenje deljeno kao đinđuve
Slobodan Kostić -
VREME BR.1162 | 11. APRIL 2013. >
Tokovi novca: Džet-set u poreskom raju
Milan Milošević, Andrej Ivanji, Biljana Vasić -
VREME BR.1093 | 15. DECEMBAR 2011. >
Put za istok
Jovana Gligorijević -
VREME BR.1254 | 15. JANUAR 2015. >
Teret teške industrije
Dimitrije Boarov -
VREME BR.844 | 8. MART 2007. >
Musliman, Jugosloven i levičar
Dragoslav Grujić -
VREME BR.1078 | 1. SEPTEMBAR 2011. >
Predizborne uvrede i podmetanja
Tatjana Tagirov -
VREME BR.1116 | 24. MAJ 2012. >
Ispovest članova biračkog odbora
Radmilo Marković -
VREME BR.1049 | 10. FEBRUAR 2011. >
Vlast pod prismotrom
Miloš Vasić -
VREME BR.1056 | 31. MART 2011. >
Uhvati dan
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.1109 | 5. APRIL 2012. >
Hronologija opsade Sarajeva
-
VREME BR.1106 | 15. MART 2012. >
Upozorenje na koje niko nije obratio pažnju
Jasmina Lazić -
VREME BR.1273 | 28. MAJ 2015. >
Put za Palmiru
Momir Turudić -
VREME BR.1164-65 | 25. APRIL 2013. >
Osujećeni poverioci u stečaju
Milan Milošević -
VREME BR.439 | 20. MART 1999. >
Che sara – sara
Roksanda Ninčić -
VREME BR.437 | 6. MART 1999. >
Srbija u razbijenom ogledalu – Epidemija podrške
Milan Milošević -
VREME BR.1245 | 13. NOVEMBAR 2014. >
Ogledalce u kesi tregerici
Tamara Skrozza -
VREME BR.247 | 17. JUL 1995. >
Srbija nije u ratu, Akademija se ne bavi politikom
Olivera Milosavljević, "Javna politička delatnost Srpske akademije nauka i umetnosti (1986–1992)"
Priredio M. Milošević -
VREME BR.916 | 24. JUL 2008. >
Doktor Radovan i gospodin Dragan
Jovana Gligorijević, Jasmina Lazić, Marija Vidić -
VREME BR.1095-1096 | 28. DECEMBAR 2011. >
Četvrti svet
-
VREME BR.1263 | 19. MART 2015. >
Tragedija u magli politike
Miloš Vasić -
VREME BR.637 | 20. MART 2003 >
Posle Đinđića
Stojan Cerović -
VREME BR.793 | 16. MART 2006. >
Testament Zorana Đinđića
-
VREME BR.1054 | 17. MART 2011 >
Uvod u kraj sveta
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.793 | 16. MART 2006. >
Oproštajni udarac
Milan Milošević -
VREME BR.1053 | 10. MART 2011. >
Kako je bilo i urbane legende
Miloš Vasić -
VREME BR.1211 | 20. MART 2014. >
Kraj petooktobarske Srbije
Zora Drčelić -
VREME BR.1220 | 22. MAJ 2014. >
Dnevnik iz potopljenog Obrenovca
Aleksandra Đerić -
VREME BR.1059 | 21. APRIL 2011. >
Strasna sedmica Tomislava Nikolića
Milan Milošević i grupa autora -
VREME BR.533 | 22. MART 2001. >
Predlog dogovora o državnom cilju
Zoran Đinđić -
VREME BR.633 | 20. FEBRUAR 2003. >
Virovitica, Karlovac, Karlobag – Hag
Miloš Vasić -
VREME BR.1193 | 14. NOVEMBAR 2013 >
Propast našeg Mercedesa
Zoran Majdin -
VREME BR.1104 | 1. MART 2012. >
Pesma nas je održala
Jovana Gligorijević -
VREME BR.1000 | 4. MART 2010 >
Mesec mart u Srbiji
Momir Turudić -
VREME BR.739 | 3. MART 2005. >
Partijska previranja
Milan Milošević -
VREME BR.650 | 18. JUN 2003. >
Dokumenti o nastanku imperije Pinka
Dejan Anastasijević -
VREME BR.1103 | 23. FEBRUAR 2012 >
Čudo neviđeno
Sonja Ćirić -
VREME BR.791 | 2. MART 2006 >
50%
D. Ž. -
VREME BR.1024 | 19. AVGUST 2010. >
Šta Sretko zna, šta nagađa, a šta folira
Miloš Vasić -
VREME BR.1123 | 12. JUL 2012. >
Svako za sebe, svi za šerijat
Momir Turudić -
VREME BR.910 | 12. JUN 2008. >
Čudesni svet koalicija
Milan Milošević -
VREME BR.834-835 | 28. DECEMBAR 2006. >
Mirni dani puni istorije
Milan Milošević -
VREME 321. 14. DECEMBAR 1996. >
Idu dani: Srbija se vraća kući
BRANKO BALETIĆ -
VREME BR. 256. 18. SEPTEMBAR 1995. >
Iz ličnog ugla: O ilizijama i novcu
Branko Milanović -
VREME BR. 261. 23. OKTOBAR 1995. >
Pouke jedne knjige: Društvena nemoć
SLOBODAN INIĆ -
VREME BR 254. 4. SEPTEMBAR 1995. >
Krunski svedok: Ivan Stambolić - "Put u bespuće"
Slobodan Inić, pripremila Roksanda Ninčić -
VREME BR 289. 4. MAJ 1996. >
Taras Kennauner: Odgovor Nebojši Popovu - Pismo srpskom prijatelju
Taras Kermauner, Nebojša Popov -
VREME 308 . 14. septembar 1996. >
Dragiša Pavlović (1943-1996)
Milan Milošević