VREME BR.1053 | 10. MART 2011. >
Kako je bilo i urbane legende
Kao juče da je bilo, a deca začeta tih dana sada decu imaju... U međuvremenu je đavo odneo i više država i vojsku i Vožda i snove puste, sve u neprekinutom sledu, eto, do dana današnjeg. To što je 9. marta 1991. počelo, traje još. Jesmo li nešto naučili iz iskustva 9. marta?
VREME 11. mart 1991: Krvava odbrana vlasti
Kao da je juče bilo.
Duvala je tih dana (kobnog, videćemo kasnije) marta meseca jaka košava – na našu veliku sreću. Treba, međutim, pre taktičke analize događaja, smestiti ga u malo širi politički kontekst. Slobodan Milošević već je prvo uzbunio Srbe po Hrvatskoj i Bosni, pa opljačkao saveznu blagajnu, pa pokrenuo proces rušenja Ante Markovića, tadašnjeg saveznog premijera. JNA, tadašnja vojska tadašnje SFR Jugoslavije, deco, još se kolebala da šta bi od sebe. Da li da čuva komunizam i da pusti državu niz vodu? Da li da čuva državu, a da komunizam pusti niz vodu? Na kraju je izgubila i jedno i drugo, ne shvatajući šta se u SSSR i ostatku Varšavskog ugovora (Istočnog bloka) događa već dve pune godine. Još su se, jadni, uzdali u debele, ćelave i senilne ruske generale i čekiste. Donedavno su ih vodali kao suklate ovuda, da slave i sahranjuju Slobodana Miloševića i njegovu kamarilu. A i na taj ruski segment ćemo već doći, polako.
PRIPREMANJE TERENA: Milošević je – po običaju – pogrešno odigrao svoju va banque prolećnu partiju te 1991. godine, ali se izvukao. O tome je ova priče. U sukobu sa opozicijom, pre svega sa Vukom Draškovićem i SPO-om, Milošević je – naravno – potegao hrvatsku opasnost kao "mobilizaciju i homogenizaciju". Prvo je u januaru 1991. pokušao da zapanji Srpstvo Vaskoliko onim filmom o Špegelju i naoružavanju Hrvata. Nešto mu to nije upalilo. Zaista neumereno i prostačko pljuvanje opozicije na RTS-u i po režimskim novinama izazvalo je SPO i ostatak opozicije i dovelo do mitinga 9. marta 1991. na "Trgu slobode kod Čestitog Knjaza", kako to Vuk i dan-danas zove. Videvši da se to sve zajedno kreće u lošem pravcu, Slobodan Milošević smislio je nešto za šta mu se učinilo da je pakleni plan: da zalet očekivano masovnog narodnog protesta protiv njegovih prljavih medija, raznih mitevića (RTS), minovića ("Politika"), brajovića ("Večernje novosti") i istih takvih kao i oni, iskoristi i okrene u svoju korist, kao vešt džudista koji se izmiče ispred protivnika i obara ga njegovom sopstvenom inercijom naleta.
Dok su Vuk i opozicija vikali i spremali svoj miting, Miloševićeva propaganda igrala je na ugroženost Srpstva Vaskolikog. Novine su donosile ludačke vesti iz nesvesti o "80.000 naoružanih hadezeovaca i Kurda" (razumem za HDZ, ali otkud Kurdi? Oni bi trebalo da su na našoj strani, s obzirom na Turke...) koji se sakupljaju za 9. mart da nas sve pokolju usred Beograda. Kad se stvar uozbiljila, Milošević je izveo čuveni Pakrački incident: početkom marta 1991. deo Stanice milicije MUP Hrvatske u Pakracu odmetnuo se u brda; čak ni svi Srbi nisu otišli. MUP-a Hrvatske reagovao je slanjem nekih pojačanja i tamo je nastala kriza, koja će se jako brzo razrešiti bez mrtvih i ranjenih, sa nešto ispaljene municije i sa manjom materijalnom štetom, uz intervenciju JNA koja se postavila između dve strane i na kraju ih smirila. To se u Srbiji doznalo tek kasnije: tada, za vreme frke, "Večernje novosti" Rada Brajovića objavile su vanredno izdanje sa naslovom "40 mrtvih u Pakracu!", a "Politika ekspres" naslovnu stranu "Rafali u narod!". Sve je, naravno, bila laž, masna, bestidna i odmah raskrinkana, ali cilj je bio odvratiti narod od dolaska na miting 9. marta. Nije uspelo. Onda se prešlo na rezervni plan taktičke prirode.
Do podneva 9. marta na Trgu Republike okupilo se – po pouzdanoj proceni milicije – oko 40.000 ljudi. Lideri opozicije zauzeli su mesta na onom balkonu Narodnog pozorišta, sa sve ozvučenjem. Bili su tu Vuk, Dana, Mićun, Vesna Pešić, Milan Paroški (neka mi ne zamere oni koje sam zaboravio). Za to vreme ono nešto što se zvalo "Pokret žena za Jugoslaviju" (Buba Morina, pa ona neka kojoj sam ime zaboravio i nije mi žao, ali je i ona završila kod Mire Marković u JUL-u, te već takve sojke), sve to u bundama, krenulo je bilo iz Ulice 29. novembra da podrži Slobu i JNA. Odmah su ih nazvali "Bundesliga" i rasterali ih.
"JURIŠ": Samo što je miting počeo, oko 12.35, operativci u civilu ubacili su u sredinu mase na Trgu Republike nekoliko punjenja suzavca CS. Milicija je tada već imala ceo Trg Republike opkoljen sa svih strana i gusto popunjen već nervoznom masom. Oficiri milicije, kako ćemo kasnije saznati, bili su protiv takvog taktičkog pristupa, poučeni iskustvom i zdravim razumom; neki od njih otkazali su poslušnost, videvši kuda vode takva naređenja, kao što se (opet kasnije) doznalo iz snimaka milicijskih radio-veza. Bili su u pravu, kako je posle ispalo, ali nisu razumeli šta je Sloba hteo, kao što to kasnije nisu razumeli ni JNA, ni Srbi iz Hrvatske i Bosne, ni veseli kapetan Dragan. Sloba je hteo haos u kome će samo on umeti da pliva – kao i kasnije.
Haos je tog 9. marta 1991. i dobio. Razbesnela masa rasterala je za dva-tri sata ulične tuče miliciju kao mačke s jebišta, sve uz Vukovo čuveno "Juriš!" sa balkona. Nisu pomogla ni oklopna vozila, ni vatrogasci, najmanje konjica (konji su u oblaku suzavca zbacili jahače i pobegli; posle su ih jedva pohvatali po Kalemegdanu; konj i suzavac uzajamno se isključuju i zato postoje gas-maske za konje). Ideja da se masi ne ostave izlazi za povlačenje bila je samoubilačka; za miliciju, ali ne i za Slobu. Milicija je pokušala da uđe u Narodno pozorište, ali nije uspela; pa da im isključi struju, ali ni to nije uspelo; opšti utisak bio je da se nisu mnogo ni trudili.
Dok je trajala ta jurnjava, to čudo i pokora od Kalemegdana do Slavije, od Zelenog venca do Bajlonija, od Televizije do Nemanjine, Slobini ljudi pleli su svoju političku intrigu po unapred postavljenom zadatku: da se stvore uslovi za državni udar. Evo kako: celog tog dana 9. marta 1991. Slobin ministar unutrašnjih poslova Radmilo Bogdanović i načelnik Generalštaba JNA Blagoje Adžić bili su na telefonskoj vezi (kako smo kasnije saznali iz objavljenih snimaka telefonskih razgovora) i procenjivali kada će nastupiti trenutak da JNA izvede tenkove na ulice Beograda. Da bi se dotle došlo, bila je potrebna odluka tadašnjeg predsedništva SFRJ od osam članova. To je bio posao Borisava Jovića: još dok do prave tuče na Trgu Republike nije bilo ni došlo, predobri i prepošteni Bora počeo je da zivka članove predsedništva i da im slaže priču kao, eto, "snage haosa i bezumlja" napadaju Generalštab i vojsku, da je policija razbijena (što je i bio plan), da je haos i da JNA mora da interveniše. Slobini članovi Predsedništva – iz Srbije, s Kosova, Vojvodine i Crne Gore – pristali su odmah, znajući o čemu je reč; Slovenija, Hrvatska i Makedonija odbile su; ostao je Bogić Bogićević iz BiH, pošten i smiren čovek koji je odbio, nađen negde na putu ka Sarajevu. Pata karta i ništa. Posle je Vasil Tupurkovski iz Makedonije ispričao da je prozreo Borinu podvalu odmah, jer je imao prave informacije iz Beograda. Vojna bezbednost, saznaćemo i to kasnije, imala je svoje operativce raspoređene po ključnim tačkama u gradu i oni su pošteno javljali da šta se u stvari događa; načelnik Uprave tada je bio na terenu, a njegov zamenik rekao nam je kasnije da je te informacije prosleđivao "gore", dakle Adžiću, bez komentara, kako je i red. Šta je Veljko Kadijević, tadašnji savezni sekretar za odbranu, o tome mislio, ne kaže, mada slutimo. Bilo kako bilo, u dogovoru sa Radmilom Bogdanovićem JNA šalje tenkove na ulice Beograda oko 18:30 te večeri, prvi put posle 20. oktobra 1944. (parade se ne računaju).
KRAJ TUŽNE PRIČE: Kao što je rečeno, duvala je jaka košava. To je uveliko umanjilo dejstvo suzavca CS i pomoglo demonstrantima, kao što će im pomoći i sutradan, 10. marta, kada su studenti probili kordon na Brankovom mostu i zauzeli Terazije. Pre toga je došlo do pucnjave u Kneza Miloša, kada su neki slepci iz Požarevca, milicionari, otvorili vatru na demonstrante; jedan mrtav, a dva novinara "Vremena" promašeni dok su sedeli na krovu (pametniji deo milicije pucao je uvis). Tenkovi i oklopna vozila rasporedili su se po simboličnim tačkama centra grada. Narod se razišao, a zabezeknuta mlada vojska blenula je kroz otvore, ne znajući šta se događa. Sutradan uveče JNA se povukla iz grada, ćutke i podvijenog repa. Milicija se nije usudila da rastera studente i narod sa Terazija i nastalo je opštenarodno veselje. Uhapšenog Vuka pustilo je sutradan (čuvao ga je Naser Orić, radnik obezbeđenja Slobe Miloševića; kaže Vuk da je bio dobar i donosio mu sendviče).
Ceo taj veseli i razdragani cirkus preselio se uskoro u Skupštinu Srbije. Vlast je i dalje tvrdila da je sve to hadezeovska ujdurma i izdaja. Onaj neki poslanik pokušavao je da im ispriča čuvenu "priču s tužnim krajem", ali ga – kukala im majka – nisu slušali, a trebalo je, jer je priča i imala tužan kraj, kako danas vidimo. Premijer Zelenović tvrdio je da – dok se opozicija i studenti natežu po Terazijama – "ustaše zauzimaju Stolac". Proverimo mi to kod Stočana, kad tamo nikakvih ustaša nema (došli su tek mnogo kasnije). Dok se taj skupštinski cirkus odvijao, na narodno veselje, Sloba i njegovi nisu časkom časili. Kad mu državni udar nije uspeo na ulici, Sloba je prvo poslao Kadijevića u Moskvu, noćom, kradom, 12. marta 1991, da pita braću Ruse i boljševike šta sad da radimo. Tamo su mu ministar vojni Jazov i predsednik KGB Krjučkin – sve same srpske uzdanice – rekli da sačeka dok oni ne najure te izdajnike Gorbačova i Jeljcina, pa ćemo već sa Serbijom videti lako, sve u smislu (uostalom) čuvene godišnje zapovesti Političke uprave JNA od 25. januara 1991. gde se lepo kaže da su "SSSR i naučni socijalizam samo privremeno na kolenima" i da će se dići na noge, a posle ćemo da vidimo čija nana crnu vunu prede. To se posle završilo onim operetskim pučem u Moskvi, 19. avgusta 1991. kada su Jazov i Krjučkov završili u Ljubjanki, svim Miloševićevim nadama, preuranjenim čestitkama SPS-a i uzdanjima u Rosiju uprkos. Nama su ostale one suklate od Filatova, Guskove, Žirinovskog, Jastrebova; onaj Šešeljev "knez" Dolgoprstov, "potomak Nemanjića" i već svi ti koje su vodali i vodaju kao međede do dana današnjeg.
Milošević je, u pokušaju da taj 9. mart i ruski debakl nekako neutrališe, 16. marta napravio novi udar i "povukao" svoje ljude iz savezne države; itd. to više nikoga ionako ne zanima, deca su porasla, a i njihova deca rastu, živa bila.
RASPEKMEŽENE USPOMENE: Od 9. marta 1991. ostale su froncle od folklora i urbane legende. Sa onog balkona skoro svi su tu: eto Vuka – dvaput je do Vlade dogurao, drugi put čak do ministra inostranih dela – eto Dane; eto Vesne Pešić i Mićuna gde su; Milan Paroški napravio je karijeru vratolomnu i završio u nekom "reality show-u", gde mu je od početka i bilo mesto, ali tada nije bilo takvih emisija. Ona visoka i lepa Dragana što je stajala mokra kao miš pred policijskom cisternom tog devetog marta na košavi, pred Narodnim pozorištem – nije više s nama. Držala je jadna na toj slici uzdignuta tri prsta, ona što ih je Vuk u blaženom neznanju proglasio za znak srpski, a bio je znak ustaški od 1941, kada su se sa ta ista tri prsta ustaški zastupnici u Pavelićevom Hrvatskom državnom saboru zaklinjali i slušali himnu sa tim prstićima na grudima, kako ćemo posle i svojim očima videti iz onih "slikopisa" (filmskih žurnala NDH) koje je Lordan Zafranović iskopao iz laguma Kinoteke pre petnaestak godina. Uzaman su Vuku objašnjavali da se okani ta tri prsta (kao i Draže i četnika, uostalom); nije pomoglo, pa je tako ironija istorije opet uradila svoje, na našu bruku i sramotu. Uostalom, ne dao vam bio Bog da 1991. u Kninskoj krajini mahnete sa ta tri Vukova prsta: odsekli bi ih vam odmah! Tada su Vuka mrzeli više no Tuđmana, tamo, oko Knina.
Vukovi i Giškini ulični fighteri i četnici-početnici od devetog marta – što izginuše, što odoše u gangstere da tamo izginu, neki i od dugačke puške Stanišića. Giška Božović, "apostol hrišćanske ljubavi" (Vuk) i poliglota (naučio je Bibliju na nekoliko jezika po evropskim zatvorima), sa kratkim "hecklerom" pod jednim i "TT" pod drugim pazuhom (intervjuisao sam ga tada), sve zveckajući rezervnim šaržerima po džepovima, skončao je pod Gospićem u Slobinom ratu, a ne Vukovom; još kažu da ga je s leđa ubilo, izdajom. Njegov naslednik, Dugi Lainović od Srpske garde Vukove, pao je od zemunske ruke.
Svi kasniji pokušaji reprize 9. marta ispali su jadni i farsični, sasvim u skladu sa Vukovim nepogrešivim njuhom za pogrešnu patetiku.
Deveti je mart bio jedan, jedini, nezaboravan za nas koji smo se tu nešto gurali, naivan, bezazlen, koban – ali jedina naša pobeda nad Njim sve do 5. oktobra, ako i tada... Bila su to herojska vremena, deco, pričaće vam tate i mame i bake i deke. Milošević se izvukao, doduše, ali tome smo sami bili krivi. Vuk bi jednoga dana Trg slobode kod Čestitog Knjaza proglasio za novu Marićevića jarugu, samo ako mu se namesti prilika, ama neće.
Pustimo, dakle, deveti mart istoriji i našim raspekmeženim uspomenama.
![](/g/images/1374525_1374515_Krvava%20odbrana%20vlasti%20m.jpg)
Krvava odbrana vlasti
iz "Vremena" BR.20 | 11. MART 1991.
Subota 9. mart, 20. časova: Pod prozorom redakcije «Vremena» još se čuju pucnji i vije se dim suzavca… Svi rokovi su nam istekli, ovo je poslednji raport pred zaključenje lista. Dvoje je poginulo:milicioner Nedeljko Kosović (44) i demonstrant Branivoje Milinović (18). Poginuo je od takozvane ustrelne rane. Pucalo se, dakle, u meso. Još dvoje je teško ranjeno. U urgentnom centru bore se za njihov život. Takođe od metka u telo. Povređeno je stotinak ljudi. Na prostoru između Predsedništva Srbije i zgrade vlade valjaju se kolone demonstranata. U 19.23 minuta pripadnici JNA pošli su u pomoć miliciji. NTV Studio B koji je ceo dan obaveštavao Beograđane šta se dešavalo na ulicama zanemeo je u 18 sati. Javni tužilac zabranio je program. Nije bilo ni vesti od 19 sati. Oduzete su im trake. Stanica kojoj se klicalo na mitingu je «uhapšena». Poslednja vest: puca se ponovo u centru grada. Tenkovi tutnje centrom. Zapaljivi poziv Vuka Draškovića, poziv na juriš i pogibiju još traje. Ishod pregovora opozicije i vlast nije poznat.
Brutalnom akcijom milicije, pedesetak hiljada demonstranta suzavcem i vodenim topovima napadnuto je na beogradskom Trgu Republike u 13.35 sati. Tada je počeo haos. Beograd je ličio na Bejrut. Milicija je minut dva pre toga opkolila trg i bez upozorenja počela silom da rasteruje narod. U paničnom bežanju pa potom i tuči sa milicijskim snagama, režim, koji je počivao na čuvenoj izjavi: «Niko ne sme da vas bije» do kraja je iskompromitovan.
«Zašto nas tuku?» kriknula je devojka od dvadesetak godina. Ljudi prosto nisu mogli da poveruju da će vlast silom odgovoriti na miting kojim je tražena ostavka petorice čelnika TV Beograd. Nisu prosto shvatili da je reč o odbrani režima i jednog sistema vlasti, te da to sa televizijom ima tek daleku posrednu vezu. Sasvim je, međutim izvesno da je svaka veza između onog dela naroda koji ima drugačiji pogled na svet od vladajuće stranke i njenog vođe i same vlasti zauvek prekinuta posle krvavog višečasovnog obračuna na ulicama Beograda.
BLOKIRANA SRBIJA: Ne samo glavni grad već i čitava Srbija, bila je okupirana od subotnjih ranih jutarnjih časova. Prilazi Trgu Republike bili su blokirani a legitimisani su i prolaznici, a na drumovima su zaustavljani autobusi s ljudima koji su krenuli put Beograda.
- Ubice! Ubice! Ustaše! Ustaše!
- Slobo Sadame! Slobo Staljine! Slobo fašisto!
- Bando crvena! Ustala je Srbija!
- Tito Čaušesku! Sloba Ilijesku!
Ovo je bio deo skandiranja mase na beogradskom Trgu Republike, u subotu 9. marta između i posle dva okršaja s policijskim snagama, iz kojih su demonstranti izašli kao pobednici. I nije pomogao ni vodeni top ni pendreci ni suzavac…
Ceo izveštaj i ostale tekstove o zbivanjima 9. marta 1991. čitajte OVDE: Vreme br. 20 od 11. marta 1991. u pdf formatu. To je poklon čitaocima povodom slavne bitke, koju smo, kao i ostale, izgubili na dugom putu do konačne pobede.
![]() | ![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||
|
![](/g/img_h.gif)
POVEZANI ČLANCI
Kultura sećanja – Dvadeset godina od devetog marta >
Kako je bilo i urbane legende
Miloš VasićKultura sećanja – Povodom smrti ikone 9. marta >
Požuteli grupni portret s damom
Milan Milošević
![](/g/img_h.gif)
IZ ISTOG BROJA
-
>
-
VREME 382| 16. MAJ 1998. >
Stav: Univerzalna sve- ili ne-znalica
SERGIJE LUKAČ -
VREME | BR. 45 | 2. SEPTEMBAR 1991. >
INTERVJU – Milovan Đilas
Dimitrije Boarov -
VREME BR 6 • 3 DECEMBAR 1990. >
Srbija u poslednjoj jednopartijskoj nedelji
MILAN MILOŠEVIĆ, ROKSANDA NINČIĆ, FLIP MLADENOVIĆ i STOJAN CEROVlĆ -
VREME BR 6 • 3 DECEMBAR 1990. >
Izjava mog ministra
Jug Grizelj -
VREME BR. 5. 26. NOVEMBAR 1990 >
Šta mi se događa: Nacionalno nepodoban
Ranko Munitić -
Vreme br. 29 • 13. maj 1991. >
U boj u boj, za narod svoj
Borka Pavićević -
VREME BR. 12 | 14. JANUAR 1991. >
Jug Grizelj (1926-1991)
ŽIVORAD KOVAĆEVIĆ -
VREME BR. 1-5. 29. OKTOBAR - 26. NOVEMBAR 1990. >
DOKUMENTI VREMENA: AGONIJA SKJ
Andrija Čolak -
VREME BR. 1-5. 29. OKTOBAR - 26. NOVEMBAR 1990. >
DOKUMENTI VREMENA: AGONIJA SKJ
-
VREME BR. 1 | 29. OKTOBAR 1991. >
SVET I MI - Velika prilika znatna konfuzija
DRAGIŠA BOŠKOVIĆ -
VREME BR. 12. 14. JANUAR 1991. >
Marko Nikezić (1921 - 1991)
ZORAN JELIČIĆ -
VREME BR. 23. 1. APRIL 1991. >
DOKUMENTI VREMENA: Događaji pred 27. mart
Mihailo KonstantinovIć -
VREME BR. 25. 15. APRIL 1991. >
Dokumenti: Ako ne umemo dobro da radimo, bar ćemo znati dobro da se tučemo
Priredio: Milan Milošević -
VREME BR. 105. 26. OKTOBAR 1992. >
Gmizaće dok se ne usmrde
Koča Popović, priredio Gojko Tešić -
VREME BR. 77. 13 APRIL 1992. >
Promeniti nešto, da bi sve ostalo isto
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME BR. 103 12. OKTOBAR 1992. >
Povodom smrti Vilija Branta (1913-1992) - Nema više čoveka mira
LEON DAVIČO -
VREME BR. 105. 26. OKTOBAR 1992. >
Evropski duh
Gojko Tešić -
5. OKTOBAR 1992 | VREME BR. 102 >
ZLOČIN U PARAĆINU PET GODINA POSLE - Uvod u opštu vojnu kalvariju
STIPE SIKAVICA -
VREME BR. 105. 26. OKTOBAR 1992. >
IN MEMORIAM: Koča Popović (1908-1992) - Čovek skepse i istorijskog pesimizma
Latinka Perović -
VREME BR. 255. 11. SEPTEMBAR 1995. >
UVODNIK - Užas i nada
VESNA KRMPOTIĆ -
VREME BR. 281. 9. MART 1995. >
Srbija u razbijenom ogledalu: U mesecu mau kad ruže cvetau
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME BR. 273. 13. JANUAR 1996. >
Gazimestansko otrežnjenje
TIBOR VARADI -
VREME BR 280. 2. MART 1996. >
Siromaštvo: Žene jedu poslednje
KATERINA BERTINI -
VREME BR. 280. 2. MART 1996. >
Hrvatska: HDZ protiv svih - Strah od pokojnice
JELENA LOVRIĆ -
VREME BR. 298. 6. JUL 1996. >
Širenje "srpske istine"
MlODRAG STANISAVLjEVIĆ -
VREME BR. 289. 4. MAJ 1996. >
Nojeva politika
LASLO SEKELj -
VREME BR. 290. 11. MAJ 1996. >
Iz ličnog u gla: Zenit naše istorije
Radomir Konstantinović -
VREME 321. 14. DECEMBAR 1996. >
Intelektualci i protest - Moralni delikti
Mirjana Miočinović -
VREME BR: 323. 28. DECEMBAR 1996. >
Politički autizam
MILENKO KARAN -
VREME BR. 283. 23. MART 1996. >
Neopreznosti stručnjaka
Vladan A. Vasilijević -
VREME 323. 28. DECEMBAR 1996. >
REAGOVANJA: Žrtve bez prava
Miodrag Milić, Konstantin Obradović -
VREME | 288 |27. APRIL 1996. >
Iz ličnog ugla - Sudbina igrača
Miloš Mišović -
VREME BR. 273. 13. JANUAR 1996. >
Što Srbin zamera Slovencu
MILJENKO JERGOVIĆ -
VREME 323. 28. decembar 1996. >
Dve Srbije u jednom gradu: Sloba u toplom zecu
Milan Milošević s Pericom Vučinićem i Urošem Komlenovićem -
VREME 331. 22. FEBRUAR 1997. >
Intervju: dr Stojan Babić - Pištalike za novu vladu
ZMAGOSLAV HERMAN -
VREME BR. 357. 23. AVGUST 1997. >
Dokumenti: Epistola - Strah i nada, Zemun 1997.
priredio: Milan Milošević -
VREME br. 245 | 16. NOVEMBAR 1996. >
Televizija i demokratija - Hipnotisani u Bastilji
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME | BR. 407 | 8. AVGUST 1998. >
Žene u srpskoj istoriji - Oficirke
Dr Mile Bjelajac Izbor: Milan Milošević -
VREME BR. 416 .| 10. OKTOBAR 1998. >
Ratno stanje
Milan Milošević -
VREME vanredni brojevi od 27. mart – 26. jun 1999 >
PRILOG KULTURI SEĆANJA: Ratno Vreme
Milan Milošević i ekipa izveštača Vremena -
VREME 409 | 22. avgust 1998. >
Žene u srpskoj istoriji - Ravnogorke
Bojan B. Dimitrijević Izbor: Milan Milošević -
VREME BR. 441 | 19. jun 1999. >
KRAJ RATA - Povlačenje,13 dana pre Vidovdana
Nenad Lj. Stefanović -
VREME 444| 10. jul 1999. >
Srbija u razbijenom ogledalu: Ponavljači teško uče tokom vrelog leta
Milan Milošević -
VREME BR.1119 | 14. JUN 2012. >
Protokoli i njihove poruke
Dragoslav Grujić i Dokumentacioni centar "Vreme" -
VREME BR.876 | 18. OKTOBAR 2007. >
Ko mi je stavio bombe na prozor?
Dejan Anastasijević -
VREME BR.709 | 5. AVGUST 2004. >
Duša
Aleksandar Ćirić -
VREME BR.576 | 17. JANUAR 2002. >
Na večeri s predsednicima
Dragoljub Žarković -
Vreme 476| 19. februar 2000. >
Špageti-egzorcizam
Frano Cetinić -
VREME BR.1081 | 22. SEPTEMBAR 2011. >
Između Meke i Brisela
Safeta Biševac -
VREME BR.114 | 28. DECEMBAR 1992. >
Izbori, pobednici i poraženi – Uzdanje u glupost
Stojan Cerović -
VREME BR.114 | 28. DECEMBAR 1992. >
Stvarno i moguće
Milan Milošević -
VREME BR. 500 | 5. AVGUST 2000. >
Vic
F. Š. -
VREME |BR. 1106 15. MART 2012. >
Upozorenje na koje niko nije obratio pažnju
Jasmina Lazić -
VREME BR. 690. 25. MART 2004. >
Kosovo, 17. mart 2004.
MIlan Milošević, Nenad Lj. Stefanović -
VREME BR.1266 | 9. APRIL 2015. >
Slučaj helikopter – Politička anatomija tragedije
Miloš Vasić -
VREME BR.1315 | 17. MART 2016. >
Neuhvatljiva lakoća glume i života
Đorđe Matić -
VREME BR.1310. | 11. FEBRUAR 2016. >
Intervju Vremenu – NATO nema alternativu
Sonja Ćirić -
VREME BR.948 | 5. MART 2009. >
Na stubu čitanosti
Ivana Milanović Hrašovec -
Vreme 477, 26. februar 2000. >
Strah i vika
Milan Milošević -
VREME BR.645 | 15. MAJ 2003. >
Drajfus bez Emila Zole
Nenad Lj. Stefanović -
VREME BR.899 | 27. MART 2008. >
Kuća časti
Prvoslav Karanović -
VREME BR.363 | 2. OKTOBAR 1997. >
Mahmurluk
Miloš Vasić -
VREME BR.1082 | 29. SEPTEMBAR 2011. >
DŽ. M.
Ajla Terzić -
VREME BR.1091 | 1. DECEMBAR 2011. >
Sećanje na bolji život
dimitrije boarov -
VREME BR.57 | 25. novembar 1991. >
Vukowar
Miloš Vasić i ekipa izveštača "Vremena" -
VREME BR.973 | 27. AVGUST 2009. >
Kao ptica na žici
Zoran Paunović -
VREME BR 634. 27. FEBRUAR 2003. >
Bagzi uči da vozi
Jovan Dulović, Dejan Anastasijević -
VREME BR 563. 18. OKTOBAR 2001 >
Karići, Bogoljub i braća
Dragoslav Grujić -
Vreme broj 510, 12. oktobar 2000. >
Veliki preokret
Milan Milošević sa izveštačima "Vremena" -
VREME BR.507 | 21. SEPTEMBAR 2000. >
Toma
UROŠ KOMLENOVIĆ -
VREME BR 819. 14. SEPTEMBAR 2006. >
Španija u srcu
milo petrović, potpredsednik udruženja španskih boraca 1936–1939. i prijatelja -
VREME BR 997 | 11. FEBRUAR 2010. >
Vehabije u bivšoj Jugoslaviji
Momir Turudić -
VREME BR. 1262 | 12. MART 2015. >
Dualno obrazovanje
Jelena Jorgačević -
VREME BR.1140 | 8. NOVEMBAR 2012. >
Suđenje seizmolozima iz Akvile
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.883 | 6. DECEMBAR 2007. >
Zabranite fudbal
Aleksandar Ćirić -
VREME BR.44 | 26. AVGUST 1991. >
Svet nije stao u Moskvi
Hari Štajner -
VREME BR.520 | 20. DECEMBAR 2000. >
Pobuna
Zoran B. Nikolić -
VREME BR.1125 | 26. JUL 2012. >
San o izlasku iz večite krize
Dimitrije Boarov -
VREME BR.1283 | 6. AVGUST 2015. >
"Oluja", 20 godina posle – Priča moje majke
Mirko Rudić -
VREME BR.1181 | 22. AVGUST 2013. >
Hrvatska teroristička emigracija i UDBA
Miloš Vasić -
VREME BR.1121 | 28. JUN 2012. >
Eksplozivno leto i posledice
Filip Švarm -
VREME BR.152 | 15. SEPTEMBAR 1993. >
Banjalučka pobuna
– Država bez hlebaMiloš Vasić i ekipa izveštača "Vremena" -
VREME BR. 245. 3. JUL 1995. >
Eksplozija u „Grmeču"
DEJAN ANASTASIJEVIĆ -
VREME BR.987 | 3. DECEMBAR 2009. >
Zatvori u Srbiji – Samica za troje
Ivana Milanović Hrašovec -
VREME BR.1139 | 1. NOVEMBAR 2012. >
"Vreme" kod gospodina Palme – Dan otvorenih vrata u Jagodini
Dragan Todorović -
VREME BR.23 | 1. APRIL 1991. >
Politika u "Politici" – Događanje novina
-
VREME BR. 279. | 24. FEBRUAR 1995. >
Direktan prenos zatvaranja
MILAN MILOŠEVIĆ -
VREME BR.36 | 1. JUL 1991. >
Zamiranje smeška
Stojan Cerović -
VREME BR.36 | 1. JUL 1991. >
Kraj druge Jugoslavije
Roksanda Ninčić -
VREME BR.9 | 24. DECEMBAR 1990. >
Slovenija i plebiscit – San o samoći
Vojko Flegar -
VREME BR.323 | 28. DECEMBAR 1996. >
Težak šok
Stojan Cerović -
VREME 14. DECEMBAR 1996. >
Duga igra živaca
MILAN MILOŠEVIĆ, DOKUMENTACIONI CENTAR „VREME" -
VREME BR.1271 | 14. MAJ 2015. >
Čovek od milijardu dolara
aleksandar ostojić -
VREME | BR 1321. 28. APRIL 2016. >
Priča o Muhamedu Aliju
Stanko Cerović -
VREME BR.1087 | 3. NOVEMBAR 2011 >
Beograd – Novi Pazar, via Istanbul
Jelena Jorgačević -
VREME BR.688 | 10. mart 2004. >
Nezaštićeni svedok
Ljubomir Živkov -
VREME BR.117 | 18. januar 1993. >
Velika čistka
UROŠ KOMLENOVIĆ -
VREME BR.889 | 17. JANUAR 2008. >
Krimski Tatari – egzodus i povratak
Momir Turudić -
VREME | BR 1220 | 22. MAJ 2014 >
Svedočanstvo: Dnevnik iz potopljenog Obrenovca
aleksandra đerić -
VREME BR.134 | 17. MAJ 1993. >
Zločin, bez kazne
Filip Švarm -
VREME BR.134 | 17. MAJ 1993. >
O rušenju Ferhadije
-
VREME BR.509 | 5. OKTOBAR 2000. >
Srbija u štrajku
Branka Kaljević -
VREME BR.9 i BR.11 | 23. DECEMBAR 1990. – 7. JANUAR 1991. >
Država pod sumnjom
Priredio M. M. -
VREME BR. 287. 20. APRIL 1996. >
Iz stručnog ugla: Savezna vlada protiv guvernera
Miroljub Labus -
VREME BR.318 | 23. novembar 1996. >
Pobuna demokratske Srbije
NENAD LJ. STEFANOVIĆ -
VREME BR.1115 | 17. MAJ 2012. >
Sve naše krađe
Ivana Milanović Hrašovec i Dokumentacioni centar "Vreme" -
VREME BR.166 | 27. DECEMBAR 1993. >
Ko je kako prošao
Ivan Radovanović -
VREME BR.1291 | 1. OKTOBAR 2015. >
Kako se sećati zločina
Ivan Ivanji -
VREME BR.955 | 23. APRIL 2009. >
Zdravstveni karton mršave boginje
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.614 | 10. OKTOBAR 2002. >
Jaka frustracija, dobra muzika
Nenad Čanak -
VREME BR.1313 | 3. MART 2016. >
Sudbina kapetana Buzova
Dejan Anastasijević -
VREME BR.1164-65 | 25. APRIL 2013. >
Dačić u haremu
Dragoljub Žarković -
VREME BR.787 | 2. FEBRUAR 2006. >
Uspomene i drugi demoni
Maja Uzelac -
VREME BR.1263 | 19. MART 2015. >
Čovek koji završava posao
Jelena Jorgačević -
VREME BR.1049 | 10. FEBRUAR 2011. >
Dirigovana navigacija smrti i pravde
Tatjana Tagirov -
VREME BR.1272 | 21. MAJ 2015. >
Ova ne e na arno
Siniša Stanković -
VREME BR.1070 | 7. JUL 2011. >
Zašto Srbija nema
antifašistički praznikJovana Gligorijević -
VREME BR.729 | 23. DECEMBAR 2004. >
Car
D.Ž. -
VREME BR.1203 | 23. JANUAR 2014. >
Država zavere ćutanja
Miloš Vasić -
VREME BR.1216-1217 | 24. APRIL 2014. >
Hrvatska i srpska primena dve verzije istorijskog revizionizma
Lino Veljak -
VREME BR.766 | 8. SEPTEMBAR 2005. >
Karika koja nedostaje
Nebojša Popov -
VREME BR.1030 | 30. SEPTEMBAR 2010. >
Ordenje deljeno kao đinđuve
Slobodan Kostić -
VREME BR.1162 | 11. APRIL 2013. >
Tokovi novca: Džet-set u poreskom raju
Milan Milošević, Andrej Ivanji, Biljana Vasić -
VREME BR.1093 | 15. DECEMBAR 2011. >
Put za istok
Jovana Gligorijević -
VREME BR.1254 | 15. JANUAR 2015. >
Teret teške industrije
Dimitrije Boarov -
VREME BR.844 | 8. MART 2007. >
Musliman, Jugosloven i levičar
Dragoslav Grujić -
VREME BR.1078 | 1. SEPTEMBAR 2011. >
Predizborne uvrede i podmetanja
Tatjana Tagirov -
VREME BR.1116 | 24. MAJ 2012. >
Ispovest članova biračkog odbora
Radmilo Marković -
VREME BR.1049 | 10. FEBRUAR 2011. >
Vlast pod prismotrom
Miloš Vasić -
VREME BR.1056 | 31. MART 2011. >
Uhvati dan
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.1109 | 5. APRIL 2012. >
Hronologija opsade Sarajeva
-
VREME BR.1106 | 15. MART 2012. >
Upozorenje na koje niko nije obratio pažnju
Jasmina Lazić -
VREME BR.1273 | 28. MAJ 2015. >
Put za Palmiru
Momir Turudić -
VREME BR.1164-65 | 25. APRIL 2013. >
Osujećeni poverioci u stečaju
Milan Milošević -
VREME BR.439 | 20. MART 1999. >
Che sara – sara
Roksanda Ninčić -
VREME BR.437 | 6. MART 1999. >
Srbija u razbijenom ogledalu – Epidemija podrške
Milan Milošević -
VREME BR.1245 | 13. NOVEMBAR 2014. >
Ogledalce u kesi tregerici
Tamara Skrozza -
VREME BR.247 | 17. JUL 1995. >
Srbija nije u ratu, Akademija se ne bavi politikom
Olivera Milosavljević, "Javna politička delatnost Srpske akademije nauka i umetnosti (1986–1992)"
Priredio M. Milošević -
VREME BR.916 | 24. JUL 2008. >
Doktor Radovan i gospodin Dragan
Jovana Gligorijević, Jasmina Lazić, Marija Vidić -
VREME BR.1095-1096 | 28. DECEMBAR 2011. >
Četvrti svet
-
VREME BR.1263 | 19. MART 2015. >
Tragedija u magli politike
Miloš Vasić -
VREME BR.637 | 20. MART 2003 >
Posle Đinđića
Stojan Cerović -
VREME BR.793 | 16. MART 2006. >
Testament Zorana Đinđića
-
VREME BR.1054 | 17. MART 2011 >
Uvod u kraj sveta
Slobodan Bubnjević -
VREME BR.793 | 16. MART 2006. >
Oproštajni udarac
Milan Milošević -
VREME BR.1211 | 20. MART 2014. >
Kraj petooktobarske Srbije
Zora Drčelić -
VREME BR.1220 | 22. MAJ 2014. >
Dnevnik iz potopljenog Obrenovca
Aleksandra Đerić -
VREME BR.1059 | 21. APRIL 2011. >
Strasna sedmica Tomislava Nikolića
Milan Milošević i grupa autora -
VREME BR.533 | 22. MART 2001. >
Predlog dogovora o državnom cilju
Zoran Đinđić -
VREME BR.633 | 20. FEBRUAR 2003. >
Virovitica, Karlovac, Karlobag – Hag
Miloš Vasić -
VREME BR.1193 | 14. NOVEMBAR 2013 >
Propast našeg Mercedesa
Zoran Majdin -
VREME BR.1104 | 1. MART 2012. >
Pesma nas je održala
Jovana Gligorijević -
VREME BR.1000 | 4. MART 2010 >
Mesec mart u Srbiji
Momir Turudić -
VREME BR.739 | 3. MART 2005. >
Partijska previranja
Milan Milošević -
VREME BR.650 | 18. JUN 2003. >
Dokumenti o nastanku imperije Pinka
Dejan Anastasijević -
VREME BR.1103 | 23. FEBRUAR 2012 >
Čudo neviđeno
Sonja Ćirić -
VREME BR.791 | 2. MART 2006 >
50%
D. Ž. -
VREME BR.1024 | 19. AVGUST 2010. >
Šta Sretko zna, šta nagađa, a šta folira
Miloš Vasić -
VREME BR.1123 | 12. JUL 2012. >
Svako za sebe, svi za šerijat
Momir Turudić -
VREME BR.910 | 12. JUN 2008. >
Čudesni svet koalicija
Milan Milošević -
VREME BR.834-835 | 28. DECEMBAR 2006. >
Mirni dani puni istorije
Milan Milošević -
VREME 321. 14. DECEMBAR 1996. >
Idu dani: Srbija se vraća kući
BRANKO BALETIĆ -
VREME BR. 256. 18. SEPTEMBAR 1995. >
Iz ličnog ugla: O ilizijama i novcu
Branko Milanović -
VREME BR. 261. 23. OKTOBAR 1995. >
Pouke jedne knjige: Društvena nemoć
SLOBODAN INIĆ -
VREME BR 254. 4. SEPTEMBAR 1995. >
Krunski svedok: Ivan Stambolić - "Put u bespuće"
Slobodan Inić, pripremila Roksanda Ninčić -
VREME BR 289. 4. MAJ 1996. >
Taras Kennauner: Odgovor Nebojši Popovu - Pismo srpskom prijatelju
Taras Kermauner, Nebojša Popov -
VREME 308 . 14. septembar 1996. >
Dragiša Pavlović (1943-1996)
Milan Milošević